JOS CU MOFTUL BURGHEZ!
Noul "regim democratic" a luat toate masurile necesare pentru a-si subordona intreaga societate. Inclusiv domeniul teatrelor, nationalizat cu un an inainte de 1948.
In februarie 1947, dramaturgul Alexandru Kiritescu, presedintele Societatii autorilor dramatici romani, anunta in ziarul Contemporanul ca la Ministerul Artelor s-a infiintat o comisie al carei scop era elaborarea unui proiect de lege pentru organizarea teatrelor din Romania.
"NASUL" "TEATRULUI PENTRU MASE". Urmand lozinca "reconstructiei spirituale a maselor", Marea Adunare Nationala a votat in iunie 1947 Legea nr. 256 "privind organizarea Teatrelor, Operelor si Filarmonicelor de Stat". Asadar, cu un an inaintea Legii etatizarii economiei incepea nationalizarea domeniului artistic. Prin lege, asezamintele de cultura deveneau institutii de stat cu "menirea si datoria de a propaga arta in masele largi". Zaharia Stancu, directorul de atunci al Teatrului National si presedintele Uniunii Scriitorilor, a pledat pentru infiintarea "teatrului pentru mase", dupa cum scria Contemporanul in martie 1948: "Subiectul e vast si aproape virgin. Ce s-a facut, s-a facut dupa 6 Martie (1945 - n.n.): echipe care au colindat targurile si satele, echipe care au intrat in fabrici si intreprinderi si au jucat pentru muncitori. Trebuia facut in asa fel incat participarea oamenilor cei mai simpli din tinuturile cele mai departate sa fie cat mai mare". Scriitorul se arata entuziasmat de numarul foarte mare de "oameni simpli" care au raspuns chemarii Teatrului National si de "cumintenia" cu care au privit spectacolele, uneori stand doi pe un loc.
![]() |
Marea actrita Lucia Sturdza Bulandra a fost tratata cu respect de catre comunisti |
âMarxismul este o arma de lupta si cunoastere, care permite sa patrunzi realitatea n tot cuprinsul transformarilor si interactiunilor. (â¦) Un scriitor care si-a nsusit marxismul n ntregime nu mai poate confunda legatura cu actualitatea cu un refren, o aluzie sau o simpla lozinca"
Silvian Iosifescu |
âEra si timpul! In opera de reconstructie spirituala a noului Stat romAn democratic, un sector de prima importanta pentru culturalizarea maselor, cum e acela al teatrelor, nu putea ramAne n haosul de pAna acum"
Alexandru Kiritescu |
| ||||
CONDEIUL PROLETARIATULUIImediat dupa 1947, n lipsa pieselor romAnesti, s-au âregAndit" piesele unor dramaturgi celebri. De pilda, âOthello" trebuia sa redea publicului ideea egalitatii ntre oameni. Regizorul Sica Alexandrescu promitea ca â«O scrisoare pierduta» va fi prezentata publicului n adevarata sa lumina". Ce presupunea aceasta ne explica tot Alexandrescu: âModificarile esentiale ivite n mentalitate oamenilor fac astazi posibila ntelegerea lui Caragiale si repunerea lui n drepturi (â¦) ca scriitor neaservit clasei exploatatoare". âVEDETELE", PUSE IN SLUJBA PROGRESULUIIn locul âdecadentelor" companii particulare, statul a finantat aparitia teatrelor muncitoresti. Inca din 1945 a fost nfiintat Teatrul Poporului, cu filiale n orasele mari. Propagandistii din lumea presei culturale ne explica superioritatea lor prin aceea ca âjoaca cel mai autentic teatru. Spectatorii sunt nepervertiti si nsetati de arta, aplaudAnd si sfArsitul pieselor. (â¦) Repertoriul pe cAt de larg, pe atAt de diferit: coarda sufletelor muncitorilor nefiind specializata n flora «ismelor» si a «rafinamentelor» permite frumosul sanatos sa duca viata pe drumul celui mai nalt progres. (â¦) (In ciuda greutatilor - n.n.) actorii s-au grimat (machiat - n.n.) ntotdeauna corect, tinAndu-si uneori oglinda unul altuia, batAndu-si fiecare n perete cuiul adus de acasa, ca sa-si atArne hainele. Lefurile sunt si ele mici".
PENTRU âTOVARÃ...SII NOSTRI"Atmosfera hei-rupista care a cuprins lumea artistilor amatori, ale caror trupe au jucat pe scenele din uzine, fabrici, licee sau scoli, a descris-o Savel Grunea - responsabil cu problemele de tineret al Uniunii Sindicatelor Artistilor, Scriitorilor si Ziaristilor (USASZ): âVom juca pentru tovarasii nostri (brigadierii - n.n.) si le vom aduce entuziasmul nostru n dar. Si din cAnd n cAnd vom pune mAna si pe cazma - a propus altul. Nici unul dintre noi nu stim sa interpretam un rol de muncitor. Nu stim sa-i dam masivitatea, duritatea, taria caracterului". |