Lacrimi, tipete de bucurie, emotii. Vestea cea buna i-a adus pe multi dintre angajatii Prima la serviciu, pentru a sarbatori impreuna. Dan Dumitru, directorul stirilor de la Prima, a multumit "anonimilor si autoritatilor" pentru
eliberarea jurnalistilor.
![](/modules/pnCPG/coppermine/albums/userpics/10001/7A0W2099-copy.gif%20) |
BUCURIE. La aflarea vestii eliberarii, ziaristii de la Prima TV au izbucnit in lacrimi. Dupa aproape doua luni de tristete⦠|
Centralista de la Prima se uita la "Copiii spun lucruri trasnite", in reluare, si incerca sa le contacteze telefonic pe rudele celor eliberati. Pe o hartie separata era scris cu litere mari: "Saftoiu". Femeia de la poarta, imbracata in uniforma si foarte serioasa, nu lasa inauntru nici un strain. O intrebam cum a fost momentul in care stirea cea buna a ajuns in redactie. "Va inchipuiti, au sarit toti in sus." Mai mult de atat nu putem afla de la ea. Asa sunt ordinele de sus, si toti, reporteri de presa scrisa sau de televiziune, trebuie sa ne supunem. Dar atmosfera de bucurie din redactie trece usor prin geamuri. Daca in urma cu cateva saptamani toti reporterii de aici aveau fetele crispate, acum in ochi li se poate citi linistea. Prima isi intrerupe programul obisnuit si transmite o editie speciala a jurnalului de stiri. Centralista se chinuieste sa dea de "madam Munaf", dupa ce a reusit sa o puna pe "madam Ohanesian" in contact cu un reporter.
LACRIMI. Adi Bucur, prezentator al stirilor Prima, a venit si el la redactie imediat cum a aflat vestea cea buna de la un prieten care i-a telefonat. Zambeste si ne declara: "De-abia astept sa prezint un jurnal de stiri editat de Mari-Jeanne. Va multumesc ca ati fost alaturi de noi in momentele grele". Cristina Topescu soseste si ea, se imbratiseaza cu toti colegii, rade si plange in acelasi timp. "Doamne... Sunt sigura ca in momentele astea devenim mai buni... Sunt fericita, ce pot sa spun?! Atunci cand vor ajunge in tara, va trebui sa-i protejam. Cred ca va trebui sa fim mai mult oameni si mai putin ziaristi, desi toti suntem curiosi sa stim cum a fost." Cristina povesteste cum a discutat cu doamna Miscoci in urma cu cateva zile si cum a reusit sa o incurajeze si sa-i redea speranta. "Sper ca vom bea o palinca impreuna cu ea si cu Sorin, ca niste ardeleni adevarati. Sorin se va insura la toamna, vom merge la nunta", zambeste ea.
MULTUMIRI. Dan Dumitru, directorul de stiri de la Prima TV, si-a schimbat astazi hainele inchise cu o camasa portocalie, culoare a sperantei. Pe fata lui se citeste agitatia, toata lumea vrea sa stie cat mai multe despre cei eliberati. Accepta, la insistentele ziaristilor, nu sa ne permita accesul inauntru, ci sa ne dea o declaratie de un minut afara. "Nu cred ca este cazul sa facem o conferinta de presa ad-hoc. Va fi doar o declaratie... Am primit cu extrem de multa bucurie si entuziasm vestea eliberarii colegilor nostri. Nu pot si nici nu risc sa descriu ce a fost in redactia noastra. Au fost 55 de zile de asteptare, frica, cosmar si speranta. Acum cosmarul a luat sfarsit. Nu stiu cum s-a ajuns la acest sfarsit minunat, dar nici nu mai conteaza. Stiu doar ca se vor intoarce acasa si ca sunt teferi. Sper sa revina intr-un fel sau altul printre noi, ziaristii." El a multumit "anonimilor care au facut posibil acest lucru" si autoritatilor, in special lui Traian Basescu, care "a avut taria sa reziste presiunilor si sa faca dovada ca e capabil sa rezolve o criza".
Petre Mihai Bacanu: "Nu mai las pe nimeni sa plece in Irak"
![](/modules/pnCPG/coppermine/albums/userpics/10001/la-WO5F5004.gif%20) |
USURARE. Bacanu zambeste relaxat privind stirile |
Putinii colegi ai lui Eduard Ovidiu Ohanesian aflati duminica la munca au tipat de fericire dupa citirea comunicatului Presedintiei. Telefoanele au inceput sa curga, iar vestea sa fie imbogatita de detalii: sunt teferi, chiar
intr-o stare buna dupa toate cele prin care au trecut.
SURPRINSI. In redactia ziarului Romania libera, televizoarele isi urlau stirile la volum maxim, desi mare parte din jurnalisti nici nu era in birouri. Avizierul cu anunturi importante pentru angajati, ticsit de fotografii xeroxate, de la mitingurile in care s-a tot strigat catre rapitori, autoritati, Allah si Dumnezeu
"Dati-le drumul!", parea schiop fara ultima stire: "Au fost eliberati!".
Seful departamentului Investigatii al ziarului, Costel Oprea, raspundea la telefoane si radea in acelasi timp. "Sper sa se intoarca
sa-si continue anchetele la care lucram. Avem in lucru ceva acum cu securistii din viata romaneasca." Eduard Ovidiu Ohanesian deranjase sefii de la Serviciul de Informatii Externe (SIE) cu ancheta la care lucra, motiv pentru care fusese invitat la sediul SIE pentru a fi "mustruluit". Colegii lui Ohanesian se distrau ieri la gandul ca vestea eliberarii celor patru a facut si niste romani nefericiti. Costel Oprea astepta doar semnalul pentru a pleca pe Otopeni sa-si astepte colegul. "Il lasam pe el sa decida ce vrea sa faca. N-o sa-i cerem nimic acum, il lasam sa-si revina si sa hotarasca el cand si ce sa scrie. La cum il stiu, nu cred ca o sa stea mult timp departe de redactie", spunea seful reporterului Romania libera.
CIRCUMSPECT. Petre Mihai Bacanu aflase vestea cea buna cu putin timp inainte de anuntul oficial, dar a asteptat totusi ca administratia prezidentiala sa emita acea hartie pentru a o suna pe Ana-Maria Ohanesian sa-i spuna ca fratele ei se afla la Ambasada Romaniei la Bagdad. Comunicatul Presedintiei era o ultima confirmare ca vestea trece dincolo de zvonuri. Zambea usurat si raspundea intrebarilor: "Ei nu s-au dus acolo caine surd la vanatoare, cum s-a tot scris", dorea acesta sa lamureasca. Scapat de presiunea unui deznodamant nefericit, directorul fondator al Romaniei libere a dat detalii despre plecarea lui Eduard Ovidiu Ohanesian din urma cu aproape doua luni. "Ii refuzasem pana atunci vreo 30 de cereri de plecare in Irak. M-a convins faptul ca Munaf avea si cetatenie americana si m-am gandit ca, membru al exilului
irakian, acesta avea niste contacte acolo si ca Ovidiu se ducea la sigur. Il interogase doua zile la rand pe Munaf despre ce vor face, unde se vor duce si cat de sigura e treaba." Seful Romaniei libere stia despre Munaf putine lucruri, dar aflase ca aceasta a sponsorizat si alte calatorii ale unor ziaristi in Europa.
"Nu mai las pe nimeni sa plece in Irak", decreteaza Bacanu. "E un
teren nesigur Irakul. Aia (n.r. - rapitorii) sunt niste scursuri si nu vreau sa mai treaca nimeni printr-o situatie ca asta. E cea mai traumatizanta experienta prin care poate trece cineva. Acum il asteptam sa povesteasca." (Dana Ciobanu, Doru Cobuz)
ARABII DIN ROMANIA STIAU, DAR NU AU VRUT SA NE SPUNA
|
Rifai Issam, presedintele Uniunii Arabilor din Romania, a declarat ca stia "inca de la inceputul crizei" ca se va ajunge la acest deznodamant fericit al crizei. "Caile noastre de comunicare - altele decat cele oficiale - ne-au asigurat inca de la inceput ca situatia se va termina in acest fel", a spus Rifai Issam. Presedintele Uniunii a tinut sa precizeze ca nu are cunostinta ca Romania sa fi platit vreo suma pentru eliberarea jurnalistilor si a insotitorului lor. Cei trei jurnalisti romani rapiti in Irak de aproape 60 de zile au primit in mai multe randuri ajutorul comunitatii musulmane si arabe din Romania. Cinci reprezentanti ai acestei comunitati au plecat zilele trecute spre Irak, pentru a incerca sa contribuie la rezolvarea situatiei celor trei ziaristi rapiti. Delegatia incerca atunci sa ia legatura cu institutiile civile si cu toate persoanele care ar fi putut ajuta la solutionarea crizei ostaticilor. Potrivit lui Fariz Allaqtta, reprezentant al comunitatii musulmane si arabe din Romania, "scopul acestei deplasari este unul umanitar". Allaqta a marturisit ca delagatia doreste sa "contribuie intr-un mod pozitiv la rezolvarea crizei celor trei ziaristi romani si insotitorului lor in Irak" si are, in acest sens, "sprijinul autoritatilor romane si a comunitatii musulmane si arabe din Romania si Europa". Delegatia era optimista ca misiunea sa va avea succes, si cei patru se vor intoarce "teferi acasa". La aceste eforturi s-a adaugat si gandul bun al lui Bill Clinton. Acesta a declarat ca este "cu inima alaturi de jurnalistii romani rapiti" si spera sa se rezolve cat mai bine aceasta criza. El a tinut sa sublinieze ca este de acord cu Traian Basescu, care "nu a amestecat politica externa cu chestiunea ziaristilor" rapiti. Mai mult, crede fostul presedinte american, Basescu nu trebuie sa retraga trupele romane din Irak la presiunea rapitorilor, pentru ca "nici o tara mare nu isi poate face politica externa bazandu-se pe o asemenea constrangere. Aceasta este decizia corecta". (Ana Ilie)
|
Ion Cristoiu: "Veste previzibila"
Analistul politic Ion Cristoriu a declarat ieri ca eliberarea celor patru rapiti in Irak "este o veste previzibila si era 99% sigur ca eliberarea avea sa aiba loc in cateva zile. "Joi seara (n.r. - acum patru zile) era clar ca vor fi eliberati, deoarece presedintele Basescu a afirmat pe postul public de televiziune ca isi asuma atat esecul, cat si victoria. Dupa parerea mea, atunci domnia-sa stia ca vor fi eliberati, poate chiar si fusesera eliberati, pentru ca acea parte de temere facea parte dintr-o dramatizare mediatica menita sa ridice tensiunea si sa faca din eliberarea celor trei un moment mediatic senzational. Nu contest succesul serviciilor secrete, al domnului Basescu, dar, ca analist, nu pot sa nu remarc faptul ca interventia de joi pregatea acest moment de astazi."
C.T. Popescu: "Dumnezeu e mare"
Presedintele Clubului Roman de Presa, Cristian Tudor Popescu, este de parere ca acum Romania poate sa ia o decizie cu privire la retragerea trupelor romane din Irak. "In timpul crizei rapirii ziaristilor nu am cerut autoritatilor retragerea trupelor, pentru ca acest lucru nu trebuie facut sub presiune", a sustinut Popescu. Cat despre eliberarea jurnalistilor si a insotitorului lor, Cristian Tudor Popescu a spus ca "expresia cea mai potrivita este «Dumnezeu este mare», pentru ca rolul principal, strategic, ii apartine lui Dumnezeu, pentru ca, probabil, organizatiile islamiste din Irak au contribuit la schimbarea situatiei". Jurnalistul considera insa ca eliberarea celor patru nu este meritul autoritatilor romane, care "au fost mereu depasite".