Televiziunea e foarte educativa: cum dau peste o emisiune, cum ma duc in alta camera si citesc o carte.
Groucho Marx
Domnilor, domnisoarelor si doamnelor, "dobitocule" este primul cuvant pe care l-am auzit ieri dimineata cand am deschis televizorul si mi s-a parut normal sa va spun si dumneavoastra. Mai ales ca sunt dintre cei care cred ca nimic nu e intamplator. Poate-o sa vi se para ciudat, dar o caut cu lumanarea. Cer sa fiu injurata cu orice pret. Urasc cuvintele frumoase pentru ca mi se par plicticoase si fara sens. Nu-mi place armonia, desi parca sa zic ca uneori mi-e si mie "sete de repaos".
"Esti o vaca" e tot ce poate fi mai frumos pentru mine. Asta pentru ca nu ma iau in serios si bine fac. Luatul in serios dauneaza grav capului interior si, nu-i asa, nimeni nu vrea un cap cu daunatori in el. Este motivul pentru care un "dobitocule" administrat asa, dis-de-dimineata, a fost de natura sa ma impresioneze in mod placut, sa ma tonifice si chiar sa ma faca sa-mi doresc s-ajung mai repede la redactie, pentru o noua zi de munca, duminica, atunci cand toata natura il slaveste pe Dumnezeu.
In afara de "dobitocule", as dori sa va retin atentia cu o alta urare de bine, pe care-am auzit-o la OTV, la "Dan Diaconescu in direct" in reluare. In propozitie este vorba de domnul, nu-i asa, Sechelariu care ne ura la toti "un an bun, fericit si plin de impliniri", chestie care, sincer va spun, m-a facut sa ma buseasca si plansuâ pe gura. I-am dorit si eu, din tot sufletul meu, un an nou la fel de fericit ca toti ceilalti pe care i-a avut, i-am dorit "si cand o fi mai rau, asa sa va fie domnuâ Sechelariu", i-am dorit "sa dea Dumnezeu si Maica Domnului sa i se implineasca toate gandurile curate care-l anima", un an nou plin de impliniri, meri crismas evribadi, hou, hou, hou, hepi niu iar, precum si traditionalul "pasteti fericit", haide Steaua cu trei - doi si Craiova la gunoi, "noi suntem din Capitala / voi sunteti toti de la tara", "somn usor, vise placute / puricii sa va sarute", pofta buna, vizionare placuta, o zi excelenta in continuare alaturi de pro teve, auditie placuta, revenim dupa publicitate, pace, s-aveti parte de copilasii dumneavoastra, atingeti-l pe Vasilica si totul va fi bine, precum si un sfarsit de saptamana super, ne revedem dupa uichend, hai sictir.
In incheiere as dori sa-i multumesc
primaverii c-a venit, mie ca exist, ideii de oaie, sponsorilor, prietenilor si ne-prietenilor mei ca ma scot in oras si-mi dau muzica s-ascult, domnului violonist de la Night Loosers cu care m-am bestializat vineri seara, versurilor "dragostea-i ca si o raie / te mananca si-n calcaie", forumistilor Radio Gherila si prietenei mele care nu ma lasa sa ma linistesc si ma cara cu ea peste tot, pe cand eu nu vreau decat sa stau cu cartile mele. De tarot, bineinteles...