Mai toti memorialistii de la 23 august 1944 cad de acord in consemnarea unui moment iesit din comun din arestarea Maresalului la Palat. Iesit din antreu in fruntea unor ciumeti cu pistoale, maiorul Anton Dumitrescu, adjunct al comandantului Batalionului de Garda, ii spune lui Ion Antonescu deja binecunoscuta formula: "Din Inalt Ordin, sinteti arestat!". Maresalul duce mana la buzunar ca sa-si scoata batista. Maiorul ii imobilizeaza bratul. Pe drept cuvant, la asemenea tratament imbecil, Maresalul i se adreseaza lui Constantin Sanatescu, trimis ca sef al Casei Militare Regale de Conducator, pentru ca Regele sa nu faca prostii, devenit rapid, prin logica tradarii, capul Conspiratiei pentru capitularea in fata rusilor: "Ce-i asta, Sanatescule?" Sanatescu ii striga maiorului: " - Ia mina de pe domnul Maresal!"
LITERATURA. Momentul a izvorat o intreaga literatura. In marturisirile lor, participantii la complot au cautat sa-si micsoreze reciproc implicarea. Asta, deoarece dupa 23 august 1944, cu deosebire in regimul comunist, recunoasterea determinarii antiantonesciene hitleriste iti putea aduce (cu putin noroc!) salvarea din ghearele Procuraturii si, de ce nu, chiar un spor la pensie. Generalul Aurel Aldea, spre exemplu, pune reactia lui Sanatescu pe seama unei pozitii politico-idelogice: "Generalul Sanatescu este completamente surprins de arestare. El era de alta parere". Neintuind temeiurile unor astfel de afirmatii, pro-antonescienii, cum ar fi, de exemplu, Gheorghe Magherescu, isi indulcesc cerneala cand scriu despre vina lui Constantin Sanatescu.
NIMIC NU SE PIERDE
|
![]() |
IULIE 1935. Strada Echinoxului din Bucuresti dupa o aversa de vara. Usor de sesizat ca, spre deosebire de azi, puhoaiele - aceleasi - erau infruntate de carute, si nu de Mercedesuri. Cat despre popor, el e acelasi: vesel nevoie mare si fara motiv! |
LUMEA PRIN CARE TREC
| ||
Adevaruri despre Athos
Concluzia: "Sfantul Munte n-a avut alt patron mai marinimos decat voievozii si stramosii nostri". E o teza peste care am dat in mai toate scrierile romanesti despre Athos (foto). Mai vechi sau mai noi. Om serios, cum ii sta bine unei fete bisericesti, tanarul Teodor Bodogae se ocupa si de istoricul fiecarei manastiri de pe Munte. Prilej pentru subsemnatul de a retine si alte adevaruri decat cel servit cu generozitate de autor, si anume: |
BARFE
| ||
Cazul Cuza sau iluziile altora
Grigore Sturdza, Costache Negri, Vasile Alecsandri. Cum de s-a ajuns la Alexandru Ioan Cuza? Alexandru Candiano-Popescu explica in "Amintiri din viata-mi": "Inaltarii sale la Tronul Moldovei, nici unul din citi au votat-o nu i-a dat nici un temei, din contra, colonelul Cuza a fost ales principe, avind credinta cei care il alegeau ca Europa nu va aproba o asemenea alegere, deoarece alesul, presupuneau ei, nu era din vita din care se fac hospodarii cu sorti de durata". Colonelul a fost traditionala solutie de compromis intre grupurile in disputa. Cum s-a intamplat cu Stalin (foto) dupa moartea lui Lenin. Sau cu Nicolae Ceausescu dupa moartea lui Dej. Egale intr-un fel, gruparile in batalia pentru putere se invoiesc asupra unui al treilea candidat. Fiecare dintre ele zicandu-si ca e o solutie temporara. Iar dupa un timp, solutia e data in laturi. Ca si in cazul Stalin sau Ceausescu, temporarul s-a dovedit permanent in cazul colonelului Cuza. Sub usuratatea aparenta (cartofor, afemeiat, neserios) se ascundea un ins cu o deosebita vointa de putere. O noua confirmare a avertismentului: atentie la cei prostanaci, la tacuti, la neseriosi, la molatici. Nu se stie niciodata de ce sunt in stare! |
SECOLUL XX
|
![]() |
1951. Muncitorii dintr-o intreprindere cehoslovaca, surprinsi asteptand deschiderea deja traditionalei sedinte. "Ne vom bate pana la capat!" - zice lozinca din fundal. Muncitorii par mai degraba dispusi sa doarma pana la capat. |