Ceva, ceva tot o sa apara, isi ziceau, veniti la noroc in Spania. Obisnuiti mai mult cu efortul depus de partea de deasupra gatului decat cu cel generat de partile locomotorii ale corpului, Catalin si Razvan asteptau sa pice o munca mai acatarii. Aveau studii superioare si niste firi optimiste. Cand, deodata....
E-he-he!... cand deodata. Intr-o zi, cand li se parea lor ca soarele din Castellon stralucea foarte mult, cand, de fapt, soarele stralucea doar mult, cei doi
romani si-au depus un CV la o agentie ce se ocupa cu gasirea unui nou loc de munca. Lucrau in constructii. Primul, cu indemanari mai practice, se adaptase "relativ usor" printre schele si giurgiuvele, celalalt, "un mototol", incerca tot felul de tertipuri ca sa intre in tainele meseriei de muncitor: "le oferea bani initiatilor pentru rabdarea si bunavointa de a-l lasa sa traga cu ochiul la ce si la cum faceau ei". Una peste alta, reusisera sa-si castige o "paine cinstita" pe taramul spaniol. Cand, cum ziceam, deodata...
DE LA SAPA LA MAPA. In timp ce munceau ei asa, o banca - n-are importanta numele ei - cauta doi romani cu un "anumit profil psihologic" pentru a-i angaja ca "agenti de credite". O meserie necunoscuta in tara-mama. Lesne de dedus, meseria in cauza inseamna sa te ocupi cu racolarea cat mai multor posibili clienti care isi doresc sa faca un credit.
![](poze/0/0/0/0/0/1/7/1/4/17148_poza.jpg) |
CASTELLON. Un oras plin de potentiali clienti romani ai bancilor iberice |
"Sa mergi pe strazi, prin satele, prin orasele din apropierea Castellonului si sa-i convingi pe oameni, mai exact, pe romani, ca banca ta este cea mai buna si are ofertele cele mai avantajoase cand e vorba de credite". Banca a apelat la serviciile agentiei in ale carei baze de date erau trecuti si ei, profilul cerut de banca s-a pupat cu al lor si, de atunci, viata lor a intrat pe un alt fagas. "Ne-au cerut sa aducem niste adeverinte din partea universitatilor pe care le absolviseram (Sociologia si, respectiv, ASE), care sa le minimalizeze lor dubiile ca n-am avea studii superioare; apoi am fost angajati pe loc. Pe luna, 1.700 de euro salariu si o norma de clienti pe care trebuie sa le-o aratam la sfarsit de an".
Din acel moment au devenit singurii romani plecati salahori in Castellon care au reusit sa se angajeze intr-o banca. Sau, altfel spus, sa nu puna umarul la ridicarea caselor de pe bucata de tarm spaniol. Avantajele care au decurs din asta: "Noi, pentru ca suntem angajati, putem lua credite cu 2,5% dobanda pe an, in loc de 7,5% sau 8%, cat i se cere unui client obisnuit. Si niste prime ce ni se acorda anual".
![](poze/0/0/0/0/0/1/7/1/4/17149_poza.jpg) |
VIGILENTA. Cine ar putea tria mai bine creditabilii romani decat romanii? |
TIPURI DE ROMANI. O seara placuta, cu multi palmieri, cu terase in care chelnerii romani nu stiu ce sa-ti mai faca daca esti roman, cu
case misto, "toate ridicate in mai putin de doi ani", si cu o alee infricosator de curata pe care Catalin si Razvan merg la pas incet. Si povestesc: "Aveau nevoie de doi romani care sa le aduca clienti romani in banca, aici bancile se straduiesc sa te convinga sa faci credite, nu ca la noi. Conditia este sa ai un loc stabil de munca, bineinteles acte si o adeverinta de la patron care sa garanteze ca lucrezi pentru el. Apoi ne ocupam noi de acte, de tot. De aia, multi romani stabiliti aici au reusit sa obtina bani cu care si-au cumparat locuinte sau masini. Fiecare dintre noi are in jur de 450 de clienti de prin toate satele astea. Noi insa trebuie sa decidem cui ii dam credit si cui nu. Pentru ca, stiti si voi, sunt romani si romani". Primul lucru la care se uita este "modul in care este imbracat romanul". Daca dimineata, la orele inceperii programului de munca, vine la intalnire cu niste haine ce n-au nici o treaba cu obiectul muncii lor, spilcuit si asa mai departe, incep sa fie suspiciosi. "Ne punem niste semne de intrebare si scormonim mai mult, pentru ca, intr-un fel, noi garantam pentru seriozitatea lui. Si au fost cazuri in care am descoperit ca mintea, ca nu lucra la firma despre care ne spusese." Apoi se ghideaza dupa cauza care ii mana sa recurga la un imprumut in banca. Sunt mult mai reticenti cu cei care vor credit pentru "nu stiu ce masina, decat cu cei care vor sa-si cumpere cu banii de aici un loc de pamant sau o
casa in Romania". Li se par mai "seriosi". "Stim atatea cazuri de romani care aici sunt vai de mama lor, dar inainte de a veni in tara isi cumpara cel mai tare celular si daca se poate si o masina, ca sa arate ce ajunsi sunt ei. Ei, de fapt, pentru asta au venit aici. Ca sa faca nu stiu ce senzatie acasa. Iar daca nu se mai intorc, noi avem probleme cu credibilitatea in fata sefilor". Insa cunosc si romani "prosperi". Cel mai mare credit acordat a fost de 47.000 de euro, cu o dobanda de 3,5%, pe 5 ani, unui roman care are "o firma de constructii". Si spera sa se intample asta cat mai des.
|
NOTA
Articol realizat in cadrul Caravanei presei romanesti, demers jurnalistic organizat de ziarul pentru comunitatile romanesti din Europa, Actualitatea Romaneasca
|