Dupa ce s-a impus drept un concurent real pe piata televiziunilor, Andreea Marin ataca si radioul. De trei ori pe saptamana va va spune "Zambeste, cineva te iubeste!", la Star FM.
|
![](/modules/pnCPG/coppermine/albums/userpics/10001/Untitled-2%7E389.gif%20%20)
Mai nou, ai o emisiune la radio. De ce optiunea aceasta?
Ideea nu-mi apartine. Sa fiu sincera, nu m-am gandit o clipa sa ma indrept catre radio inainte ca propunerea Star FM sa-mi trezeasca interesul. Era nevoie de argumente in ceea ce ma priveste, pentru ca aveam doua probleme majore in privinta acestei noi provocari. Initial, mi s-a propus sa fac emisiunea timp de doua ore in fiecare zi a saptamanii, ceea ce era imposibil - ar fi trebuit sa ma ocup numai de asta, pentru ca imi plac doar lucrurile bine facute, asa ca am ajuns la concluzia ca solutia cea mai buna este sa realizez trei emisii a cate doua ore, intre 10:00 si 12:00, miercurea, joia si vinerea, pe frecventa 90,8, avand si sprijinul lui Cove. A doua problema era faptul ca eu sunt un ascultator de radio atipic: mi se intampla sa fac asta doar pe fuga, de regula la volan si, aproape fara exceptie, schimb frecventa daca nu difuzeaza muzica. E un moment de trecere intre doua intalniri, intre doua destinatii legate de munca si prefer sa ma deconectez, sa evadez putin din ritmul alert al zilei de lucru, asa ca nu-mi doresc sa aud vorbe si la radio, ci caut relaxarea. Cu alte cuvinte, propunerea Star FM era sa-mi schimb propria perceptie si sa fac ceva interesant, care sa ma convinga in primul rand pe mine, ascultatorul grabit, ca merita a fi ascultat.
Despre ce fel de emisiune este vorba?
Va invit de joi, intre 10:00 si 12:00, s-o ascultati la Star FM. Ce pot sa va spun este ca nu seamana cu ceea ce am facut pana acum ca productie de televiziune si ca salutul traditional al emisiunii va fi reflectat chiar de titlul ei: "Zambeste, cineva te iubeste!". E vorba de o doza zilnica de optimism, de energie pozitiva atat de necesara pentru a trai frumos si cu folos, dar nicidecum lipsita de realism si de controversa. Nu imi propun sa cosmetizez viata cu ajutorul invitatilor mei, ci sa cautam impreuna motivele pentru care ea merita traita. Invitatii mei vor fi atat persoane publice, cat si romani fara un nume sonor deocamdata, dar care sunt talente in domeniile in care activeaza sau au trait experiente demne de a fi aduse in prim-plan, caci stim bine ce inseamna puterea exemplului. Pilda povestilor de viata ale celor din jurul nostru este cea mai buna scoala pentru noi insine. Pentru ascultatori ca si mine este bine de stiut ca vom merge pe principiul "Vorba lunga, saracia omului", asa ca interventiile cu invitatii sau telefoanele ascultatorilor in direct vor fi scurte si la obiect, alternand cu muzica buna. Mai mult nu va spun, veti auzi, de ne veti fi aproape.
Care este scopul emisiunii?
Sa ne faca sa vedem partea plina a paharului. Emisiunea este un argument pentru viata, pentru ceea ce ne face sa simtim ca traim cu adevarat, pentru cauzele pentru care merita sa luptam. Imi doresc sa identificam exact unde ne aflam, ce atuuri avem si in egala masura ce nu merge asa cum trebuie, astfel incat, avand datele problemei, sa privim constructiv ce se poate face pentru a merge inainte. Stagnarea sau regresul, autocompatimirea nu ne sunt de nici un folos.
Ai spus ceva de genul "a vedea partea plina a paharului" in lucrurile care ni se intampla . Cum aplici un asemenea slogan cand te confrunti cu drame - vezi situatia sinistratilor din Banat sau situatia jurnalistilor din Irak?
Vad lucrurile, in orice problema, clar si realist: determin ipoteza si incerc sa vad atat reperele care-mi permit sa construiesc, sa fac pasi inainte spre rezolvarea problemei, in masura in care depinde de mine, dar in mod obiectiv iau in calcul si punctele slabe. In privinta sinistratilor, de pilda, era si firesc sa ma implic, dincolo de donatia personala, asa cum atatia romani au facut-o, nu doar alaturi de campania TVR, dar si alaturi de cea a postului Realitatea TV, pentru ca in astfel de situatii de criza cuvantul "concurenta" nu-si mai are sensul, suntem doar oameni si atat. Ma rog pentru colegii mei din Irak, mai ales ca m-am intors anul trecut de acolo si stiu ca razboiul nu e o joaca. Din pacate, aceasta este o cauza in care ne simtim cu totii cu mainile legate. Autoritatile statului sunt singurele care pot face ceva concret, inteleg ca sansa exista, dar negocierea nu e simpla, logica lucrurilor in Irak este cu totul alta decat cea de aici, pe timp de pace.
![](/modules/pnCPG/coppermine/albums/userpics/10001/Untitled-3%7E320.gif%20)
Care e publicul pe care-l tintesti?
Romanul caruia nu-i place blazarea, care are chef de viata si nu vrea sa traiasca oricum, ci cauta sa faca din fiecare zi o sarbatoare sau sa simta ca e presarata de clipe ce merita a fi povestite peste timp. Poti spune cu adevarat ca ai trait daca, uitandu-te in urma, ai ce povesti. Ascultatorul care ia viata in piept si nu se lasa usor trantit la pamant, caci simte ca are destule resurse si stie ca forta de a misca lucrurile in bine e in noi, nu in afara noastra.
Dupa cum arata sondajele, sunt mai multi cei care privesc la televizor fata de cei care asculta radio. Avand in vedere ca audienta la "Surprize, surprize" este mare, cum vei asimila faptul ca vei avea un public mai restrans?
Radioul e cu totul altceva decat ceea ce am facut pana acum. Consider ca urmeaza o perioada in care am mult de invatat si o voi face din mers, dar sunt sigura ca voi avea parte de o noua lectie de viata. O astept cu bratele deschise, cu incredere.
Multa lume ar putea spune ca te-ai apucat de radio ca sa-i dai replica Mihaelei Radulescu, avand in vedere "neintelegerile" mediatizate dintre voi. Care este comentariul tau intr-o asemenea ipoteza?
Eu nu cred ca am avut vreodata nevoie de stimuli in ceea ce am intreprins, romanii imi stiu destul de bine realizarile, ce nu pot fi puse sub semnul intrebarii, multe dintre acestea fara precedent, nu au avut un model inainte, asa incat nu vad in aceasta intrebare decat incercarea de a crea o controversa care pentru mine e lipsita de importanta. Mi-e greu sa cred ca, din cate ma cunoasteti, ma vedeti atat de lipsita de imaginatie si forta, incat sa am nevoie de un asemenea stimul sau de o meschina "replica" pentru a face pasi inainte. Nu ma subestimati, nu incercati sa ma asezati pe o pozitie nedemna de ceea ce sunt. Ar fi pacat sa pierdem respectul reciproc doar pentru o opinie pe care nu vreau s-o privesc drept malitioasa, ci doar superficiala.
De ce ai nevoie de cat mai multe job-uri?
Nu am nevoie de nimic in plus, material vorbind. Doar ca stiu ca viata merita mereu inzestrata. E unica. Am mult de daruit. Pot construi din ce in ce mai mult si durabil. Si cum autosuficienta nu ma caracterizeaza, nu am deloc de gand sa ma opresc la
30 de ani.
Mi-e greu sa cred ca ma vedeti atat de lipsita de
imaginatie si forta, incat sa am nevoie de o «replica» meschina pentru
a face pasi inainte
Ma rog pentru colegii mei din Irak, mai ales ca m-am intors anul trecut de acolo si
stiu ca razboiul
nu e o joaca
Radioul e cu
totul altceva decat ceea ce am facut pana acum.
Consider
ca urmeaza
o perioada in care am mult de invatat
|
|