Presedintele american si-a sustinut, miercuri, discursul despre starea natiunii, la inceput de mandat. Un discurs care a stabilit obiective ambitioase atat in plan intern, cat si in politica externa, actualizand "axa raului".
MARINA CONSTANTINOIU
![](/modules/pnCPG/coppermine/albums/userpics/10001/Untitled-2%7E254.gif%20%20) |
INCA UNUL. Presedintele Bush si-a sustinut discursul despre starea natiunii in fata membrilor celor doua Camere ale Congresului SUA |
Patruzeci de minute, atat i-a luat presedintelui sa-si expuna planul de bataie. Doua puncte importante s-au aflat pe agenda: securitatea sociala si Orientul Mijlociu, cu Irakul in prim-plan. Si ambele au fost lamurite, chiar daca nu 100%.
PENSII. Bush a pus in centrul politicii sale interne reforma pensiilor, cerandu-le americanilor de pana in 55 de ani sa inceapa sa economiseasca bani, in conturi private, pentru a-si asigura batranetile. Dar pe cei de peste 55 de ani i-a linistit: pentru ei, actualul sistem nu se va schimba. Ce se va schimba este pentru cei mai tineri, care nu trebuie sa se mai confrunte cu problemele sistemului actual. New York Times l-a taxat insa pe presedinte, subliniind ca Bush nu a mai folosit termenul de "privatizare" pentru reforma securitatii sociale, pentru ca "sondajele au aratat ca americanii reactioneaza negativ la aceasta idee".
IRAK. O chestiune aflata la granita dintre politica interna si cea externa, cea a prezentei trupelor americane in Irak, a fost si ea rezolvata si nu prea de acest discurs: Bush nu a oferit un termen precis pentru retragere, explicand ca aceasta ar incuraja terorisii, dar a promis ca America va apara libertatea irakienilor.
Times califica discursul drept un "nou elogiu reconfortant adus libertatii si democratiei, dar care nu i-a adus poporului american vreo strategie pentru retragerea trupelor sale din Irak si nici nu le-a aratat irakienilor ce asteapta America de la ei, in prezent".
NOUA AXA. Presedintele american si-a propus transformarea Orientului Mijlociu. In bine. Pe ce cai? Confruntarea cu regimurile autoritare ostile precum cele din Iran si Siria si exercitarea unor "presiuni amicale" asupra unor aliati, precum Egiptul si Arabia Saudita. Vestita "axa a raului", reprezentata, in vechiul mandat, de Irak, Iran si Coreea de Nord, s-a transformat acum doar in "regimuri autoritare", cu doua exemple. Mingea e in terenul Phenianului, prin urmare: viitorul negocierilor multilaterale vizand a-l convinge sa renunte la dotarea cu arma atomica depinde mult de reactia regimului dictatorial nord-coreean la acest discurs.