Festivalul bostanilor din Sfantu Gheorghe, judetul Covasna, a sfarsit printr-o petrecere la care localnicii s-au delectat cu un urias vitel la protap, pregatit dupa o reteta secreta.
OANA ANTONESCU
Pregatirile pentru aceasta prima editie a festivalului au inceput in urma cu aproape o saptamana, timp in care organizatorii s-au deplasat prin mai multe localitati din judetul Covasna pentru a aduna dovleci si bostani de dimensiuni impresionate, cu forme ciudate sau culori neobisnuite. S-au adunat peste o suta de dovleci si cu totii au fost numerotati
si asezati pentru expozitie in gradina frumos decorata a Palatului Covaci. Vedeta festivalului a fost un dovleac urias, cat roata unui car, ce cantarea aproape 40 de kilograme, si care a fost adus din gospodaria unui satean din localitatea Ilieni.
DISTRACTE. Copii de toate varstele s-au adunat pentru a participa la concursuri de confectionare de masti si felinare, de separare a semintelor de dovleac de cele de floarea-soarelui si, in fine, cel mai distractiv dintre toate, concursul de dans cu bostanul pe frunte. In cele din urma, cu totii au fost premiati cu dulciuri.
Festivalul bostanilor este doar unul dintre evenimentele prilejuite de "Zilele Intreprinzatorilor Covasneni", dar este de departe cel mai atractiv dintre ele. "Am incurajat aceasta initiativa pentru ca festivalul sa fie cat mai atractiv", comenteaza aceasta initiativa Bagoly Miklos, presedintele ASIMCOV - Asociatia Intreprinderilor Mici si Mijlocii Covasna.
BUCATE. Pentru localnici atractia festivalului a fost vitelul la protap. Este un lucru obisnuit in Sfantu Gheorghe ca la hramurile cele mai mari sau la petrecerile anuale ale ASIMCOV Bartha Erno sa pregateasca un vitel la protap. Reteta maestrului bucatar este renumita peste hotare. A fost premiata in Germania si Ungaria, iar la noi i s-a dus renumele si este chemat la toate petrecerile din tara. Originar din Sfantu Gheorghe, Bartha Erno si-a patentat reteta si este foarte secretos cand vine vorba de ingredientele pe care le foloseste.
14 ORE LA FOC MIC
Printre bostanii colorati, unii inspicati cu galben si verde, altii lunguieti sau perfect rotunzi, maestrul a asezat protapul inainte de primele raze ale soarelui. Vitelul, taiat cu o saptamana inainte de marele eveniment, a fost tinut la bait, intr-o baie de condimente si extracte de plante. Pentru ca totul sa fie gata la orele serii, Bartha Ern" a tinut focul aprins toata ziua. Vitelul, umplut cu un sos special din usturoi, ceapa, boia si alte cateva ingrediente pe care maestrul le tine numai pentru el, trebuie sa stea la protap vreme de 14 sau chiar 18 ore ca sa se patrunda bine. Si inainte sa puna focul, maestrul unge bine carnea cu un ulei amestecat cu mirodenii de toate soiurile, "toate care exista", ma zoreste el cand incerc sa il conving sa ni le destainuie macar pe cateva dintre ele. Cu toate la un loc, Ern" rumeneste vitelul pe toate partile, invartind incet protapul cand carnea se inchide la culoare si este numai buna de mancat. Spre seara, totul este gata si localnicii se asaza la coada, in vreme ce Ern", maestrul nostru, baga de zor carbunii sub animalul urias si isi pregateste cutitele. Dupa o jumatate de ora, primul rand de carne este impartit petrecaretilor, dar multimea este nerabdatoare si maestrul nu pridideste cu invartitul protapului. Din cand in cand mai face o pauza pentru ca trebuie uns bine cu ulei, iar sosul cu care este umplut pe interior trebuie completat atat cat trebuie pentru ca muschiul sa fie imbibat cu arome. In acest timp, coada se face mai lunga, dar cum maestrul taie cu indemanare carnea, pana aproape de miezul noptii vitelul este terminat si focul se stinge.