Amintiri necenzurate din presa cenzurata
Mare valva a fost in redactie la Tanarul leninist - revista de cultura social-politica pentru tineret a CC al UTC, la care publicau cu sarg (si) cateva nume, astazi, foarte vocale ale "anticomunismului" - atunci cand "de sus" s-a transmis ca "Tovarasul" a acceptat sa fie sarbatorit pentru implinirea a 55 de ani de viata si a 40 de ani de activitate revolutionara!
Mai ales vreo doi trepadusi politici, unul cu veleitati de ideolog si altul cu apucaturi de vataf, s-au apucat sa socoteasca cine anume din redactie merita mandatul de inalta cinste si raspundere de a scrie editorialul. Care editorial urma sa fie vazut si aprobat mai intai la CC al UTC, apoi "la sectie", la CC al PCR. Am primit comanda sociala si m-am pus pe treaba. Avand, recunosc, o anume dexteritate combinatorie in materie de lozinci, intr-un ceas, editorialul a fost gata. Incheindu-se apoteotic: "Pe-un picior de plai, pe-o gura de rai".
DE-AICI MI S-A TRAS! Secretarul cu propaganda al CC al UTC m-a luat la sigur: " - In cat timp ai redactat materialul?". Cum dadeam semne ca nu pricep, "tovul" s-a montat: " - Vrei sa spui ca ai reusit sa aprofundezi intreaga paleta de semnificatii a operei tovarasului secretar general? Ca esti edificat asupra sensurilor si semnificatiilor sale?". Am dat sa ma explic: "Era vorba despre un articol de doua pagini, nu de o exegeza". "Era vorba despre un articol de doua pagini - m-a maimutarit, fierband, secretarul - frumos spus, n-am ce zice. E grav daca la publicatia noastra politico-ideologica s-a cuibarit spiritul intelectualist." A sunat in redactie si l-a facut cu ou si cu otet pe "ideologul" revistei. Cum nu mai aveam ce pierde l-am intrebat: " - Nu vreti sa imi spuneti, pe text, unde sunt greselile politico-ideologice? Ca sa le indrept". Indrazneala mea l-a derutat, dupa cateva clipe s-a dus, ata, la final: "Uite-aici, «Pe-un picior de plai, pe-o gura de rai». Se poate, mai, tovarase? Propaganda mistica la aniversarea tovarasului Nicolae Ceausescu?". In concluzie, m-a expediat ca sa refac articolul.
In redactie, vatafii se intreceau in a-si imputa ca tocmai pe mine
m-au gasit sa execut o comanda politica de asemenea importanta. M-am dus, in consecinta, la bufet si, in fata unui pepsi confort sporit (cu 50 pana la 100 de grame de coniac bine mascate), am inceput sa caut solutii. Asa m-a aflat nea Piti (Petre Dragu), oltean cu suflet de milioane. Nu i-a trebuit mult spre a pricepe: " - Ma, neica, daâ iti zise secretarul si pe unde nu-i placu?". La sfarsit, nea Petre zise ca e misticism. "Uite cum faci. Schimbi finalul si bati inca o data, daâ numai pagina de la sfarsit. Inca ceva, acum e ora 3, nu te duci la secretar pana la 8 deseara. Daca nu i-o placea, maine sa-mi dai gura: Huo, nea Petre, ca ma mintasi."
ZIS SI FACUT! Am schimbat finalul cu versurile de la Conferinta Nationala din â72: "Sa urce natiunea spre comunism in zbor!". La 8 fix trecute am fost la secretar. De cum am intrat, mi-a luat textul si... la final s-a dus. Indata s-a luminat: " - Vezi, mai, Serbanica? Uite cum canta fraza, cat de armonios se conjuga ideile?". A sunat apoi in redactie si i-a felicitat pentru grija tovaraseasca cu care m-au ajutat sa imi inteleg greselile si sa ma indrept. Fireste, compunerea a aparut, ba mi s-a transmis ca "articolul nostru a fost foarte apreciat". Cand l-am reintalnit, peste ani, pe fostul secretar, altminteri un om cu simtul umorului, am facut haz de necaz. Final de istorisire care, fireste!, nu intra in cheia in care ni se cere sa ne raportam la propriile experiente din "iepoca".
P.S. In revista Historia nr. 1/ 2007, dna Ioana Diaconescu se refera la sanctiunile pe care le-a comandat Consiliul Securitatii Statului la Scinteia tineretului dupa ce in ziar a aparut o grava greseala intr-un text "omagial". Ca unul care a trait in redactie evenimentul, formulez doua observatii: - 1) Conducerea ziarului nu a luat nici o masura de sanctionare, intrucat primul secretar al CC al UTC a decis: "Nu securitatea comanda politica ziarului!"; - 2) Pentru elucidarea cazului, ar fi corect sa se afle cine a sesizat "organele" in legatura cu incidentul? Martori ai intamplarii traiesc...