Viața sexuală este un subiect tabu pentru multe dintre românce care nu au fost informate despre detaliile unei relații de cuplu în care sexul trebuie să ocupe un loc firesc.
Discuțiile dintre mame și fetele lor au fost și rămân modul tradițional de transmitere a detaliilor legate de viața sexuală. Minima educație sexuală primită de la părinte este de obicei filtrată prin experiența proprie și este lipsită de multe informații valoroase care să le pregătească pe tinerele femei pentru o viață sexuală reușită.
Mai mult, lipsa de informare duce la minimizarea importanței afecțiunilor legate de sex și de multe ori la complicații și tratamente îndelungate. Cel mai recent studiu Feminella* (realizat de Gallup) demonstrează acest lucru. 23% dintre respondentele care nu şi-au tratat afecţiunea uscăciunii vaginale au apelat la concluzii de genul “Am crezut că se rezovă de la sine” , “Am crezut că aşa sunt toate femeile”, “Am crezut că este din cauza stresului” sau “Am crezut că este din vina partenerului”. Toate aceste declarații denotă lipsa unei educații sexuale adecvate și arată gradul scăzut de informare al femeilor referitor la viața sexuală și implicațiile acesteia.
Pentru 13% dintre respondentele analizate, lipsa timpului, a banilor sau ruşinea faţă de medic sunt cauze care le-au împiedicat să ia măsuri pentru tratarea afecţiunii de care suferă.
Educația sexuală este cu atât mai importantă cu cât numărul bolilor cu transmitere sexuală este în creștere. Tinerele trebuie să descopere calea către o viață sexuală sănătoasă și să cunoască schimbările fiziologice normale prin care vor trece.
Necesitate: comunicarea în cuplu
Tabu-urile își fac apariția nu numai la debutul vieții sexuale ci și în comunicarea de cuplu. Femeile din România tind să își asume vina pentru o viață sexuală neîmplinită sau să considere drept împlinită o viață sexuală bazată pe contacte ocazionale. Româncele au mentalitate conservatoare și acordă o importanță din ce în ce mai scăzută vieții sexuale odată cu înaintarea în vârstă, lucru care se reflectă și în rărirea drastică a contactelor sexuale de la o anumită vârstă.
Studiul Feminella dezvăluie un aspect important al tiparului vieții sexuale a româncelor: absența unei comunicări reale și profunde în cuplu. Ca exemplu, discuțiile cu partenerul despre afecțiunea uscăciunii vaginale sunt mai dese în zona 25-34 de ani și scad drastic peste 53 de ani, putându-se astfel vedea clar educația sexuală primită (modernă sau tradițională).
În lipsa comunicării cu partenerul relația de cuplu are de suferit, partenerii se îndepărtează unii de ceilalți și se poate ajunge la ruptura cuplului. Rezolvarea celor mai multe probleme din cuplu are șansă de reușită doar în cazul unei comunicări deschise și constante.
*Eșantionul pe care a fost realizat studiul Feminella în cooperare cu Gallup este de peste 250 de respondenți și cuprinde femei cu vârste cuprinse între 25 și 60 de ani din mediul urban. Studiul a fost realizat în 2013 și este o premieră pentru România.